...fx i andre potens dx. Gjør Percival ferdig til neste gang.
Dere hadde det på gymnaset, men det skader ikke å friske det opp.
Takk, Steven.
Jeg har skrevet en Fourier på tavla og håper at en av dere vil løse den.
Den som gjør det, vinner både min respekt og berømmelse-
-når oppgaven publiseres i M.l.T. TECH.
Tidligere vinnere er blitt Nobelpris- takere, Fields-vinnere, astrofysikere-
-og usle universitetslærere.
Har dere spørsmål, har Tom helt sikkert svarene.
-Hei, Will. -Hei.
-Jeg fikk ikke sjangs på Cathy i går. -Hvorfor ikke?
Cathy! Hvorfor ble det ikke noe på meg i går?
Dra til helvete, din irske hengerumpe!
Som om jeg skulle kaste bort kruttet mitt på din lille hengepikk.
-Gå hjem og lek med deg selv. -Dingle, dingle!
Hun mangler en tann. Og har dårlig hud.
Morgan tar henne nok, og man kan ikke knulle sin venns tilkommende.
-Hvor skal du? -Hjem.
-Faen heller! Klokka er bare ti. -Jeg er trøtt.
''lrske hengerumpe...'' Jeg skal gi deg irsk hengerumpe.
-Du treffer meg! -Du dekker plata!
Hva velger du?
-Jeg skal banke deg opp. -Kom igjen. Du dekker plata!
Casey åpner en bar på Harvard i neste uke. Vi drar opp dit.
Vi kan banke opp noen nerder. Det er akkurat din stil.
Skal vi slåss?
Professor Lambeau...
Jeg går på ''Applied Theories''-kurset, og vi sitter i fysikkbygningen...
Det er lørdag! Men vi kan ta en drink i kveld.
Vi er bare spente på å høre hvem som beviste læresetningen.
Dette er korrekt. Hvem har gjort dette?
-Jack? -Nei.
-Nemesh? -Aldri i livet.
-Det er MacNamara. -Slå, gutt!
Sånn, Mac!
Skår to!
-Pen rumpe i de stripene der nede. -Hvem er fyren?
-Det er den jævla degoen. -Will kjenner ham.
Carmine Scarpaglia. Han slo meg alltid i barnehagen.
-La oss få oss litt mat. -Skal du ikke snakke med henne?
-Jeg har lyst på en burger. -Vi går på ''Kellys''.
Nei, Morgan. Det er en omvei på et kvarter.
Hva så? Et helt kvarter!
Dobbelburger?
-Dobbelburger! En dobbel til meg... -Jeg vet hva du bestilte!
-Hit med maten min! -Det er jeg som har betalt.
-Hvor mye har du på deg? -Du vet jeg er blakk! Gi meg maten!
Gi meg de småpengene du har nå. Så holder jeg maten klar.
Du gir meg seks cent om dagen, så får du maten i slutten av uka.
Jeg er ikke et sosialkontor. Du må opprette en konto.
Akkurat som når man kjøper en sofa.
Som da din mor betalte ti dollar om dagen i ett år for å få en sofa.
-Får jeg den maten? -Her er dobbelburgeren din.
Sett ned farten!
-Hva skjer her? -Jeg vet ikke ennå.
Han var i parken. Da kunne vi like godt ha jult ham opp da.
-Hold kjeft. Du blir med. -Det gjør jeg ikke. Jeg gjør det ikke!
Du blir med, Morgan.
Er du ikke der om to sekunder, får du en omgang etterpå.
Carmine! Det er meg. Husker du meg fra barnehagen?
Drømmer jeg eller er klassen blitt større?
Dere er neppe her på grunn av min forelesning,-
-men for å overvære avsløringen av det mystiske matematikkgeniet.
Kom fram, din tause skøyer, og motta prisen.
Jeg beklager, men det blir visst ingen avsløring i dag.
Etter avtale med mine kollegaer har jeg skrevet en ny oppgave på tavla-
-som det tok oss mer enn to år å bevise.
Hansken er kastet, og fakultetet har tatt utfordringen.
-Når skal du i retten? -Neste uke.
Unnskyld.
-Hva gjør du? -Unnskyld.
-Du får ikke klusse med arbeidet vårt. -Dra til helvete!
Hva heter du?
Herregud...
Det ser riktig ut.
Hvorfor fikk du sparken? Hvor vanskelig er det å dytte en kost?
Du fikk jo sparken selv.
-På grunn av nedskjæringer. -Ja, alle de tilbakestående måtte ut.
-Hold kjeft. Du er ikke så smart selv. -Jeg har iallfall en jobb.
-Hvorfor fikk du sparken, Will? -På grunn av nedskjæringer.
Onkelen min kan sikkert finne noe til deg.
-Det spurte jeg deg om i går! -Og jeg sa nei.
Vi kan sitte der.
Så dette er en Harvard bar? Der er jo ingen ligninger på veggen.
En runde av husets beste øl.
Time out. Jeg skal bare sjekke de to bertene nederst i baren.
Det er ren magi.
-Hei. Står til? -Fint.
-Kommer dere... -... hit ofte?
Jeg kommer av og til.
-Går dere på skole her? -Ja.
-Vi går visst på samme kurset. -Hvilket?
Historie. Ja, det må være det.
Du husker meg sikkert ikke. Jeg er ikke akkurat et geni, men...
-Hei. Hvordan går det? -Bra.
-Hvilket fag sa du det var? -Historie.
Bare historie? Da må det ha vært et oversiktskurs.
Ja. Du burde prøve det.
-Hva syntes du om det? -Det var ærlig talt litt elementært.
Det var det uten tvil.
Jeg husker kurset. Det var mellom frikvarteret og lunsj.
-Forsvinn, Clark. -Slapp av. Jeg morer meg bare.
-Har du problemer? -Nei, nei.
Jeg håpet at du kunne fortelle meg om markedsøkonomien i koloniene.
Jeg skal vedde på at før revolusjonen-
-kunne den økonomiske modaliteten, særlig i de sydlige koloniene,-
-i høy grad karakteriseres som agraisk...
Selvfølgelig sier du det. Du har vel nettopp lest marxisten Pete Garrison.
l neste måned snakker du om hvordan økonomien i Virginia og Pennsylvania-
-var driftig og kapitalistisk helt tilbake i 1 7 40.
Neste år står du her og roper opp om Gordon Wood-
-og den prerevolusjonære utopia og kapitalismens effekt på opprustningen.
Du tar feil. Wood undervurderer effekten av...
Wood undervurderer effekten av de sosiale årsakene-
-som er basert på velstand, særlig arvet velstand. Det er Vickers.
''Work in Essex County'' side 98, hva? Jeg har også lest det.
Vil du sitere hele boka, eller har du en selvstendig mening?
Eller lærer du tingene utenat og lirer dem av som dine egne tanker-
-bare for å imponere jentene og ydmyke min venn?
Når du begynner å tenke om 50 år, vil du oppdage to ting.
lkke gjør det.
At du ga 1 50.000 for en utdannelse som du kunne få gratis på biblioteket.
Ja, men jeg har en eksamen, mens du serverer pommes frites på en drive in.
Det er mulig, men jeg er iallfall ikke et plagiat.
Vi kan godt ordne det utenfor hvis du vil.
Det er ikke nødvendig. Alt i orden.
Hva sier du nå?
Kompisen min er dødssmart.
Tre minutter og bråk allerede.
De bet nesten på,-
-men så fornærmet Billy den ene, og hun kalte meg skalla og tjukk-
-og så ba jeg henne ryke og reise.
Nå dreit jeg meg ut.
Du er en idiot. En skikkelig idiot. Jeg har ventet på deg i tre kvarter,
-men jeg er trøtt og må hjem. Jeg kan jo ikke fortsette å vente.
-Will. -Skylar.
Den Michael Bolton-kloningen er ikke en vi omgås.
Jeg skjønte det.
Jeg må hjem. Jeg skal tidlig opp og kaste bort penger på utdannelse.
Jeg mente ikke deg.
-Ring, så kan vi drikke en kopp kaffe. -Eller spise karameller.
Det er like arbitrært som å drikke kaffe.
Greit. Ha det.
Der er de jævla idiotene igjen.
-Liker du epler? -Ja...
Jeg fikk nummeret hennes. Det kaller jeg epler!
-Hei! Er dette vaktmesterkontoret? -Ja, hva vil du?
-Hvem er studenten som jobber her? -Vi har ingen studenter her.
-Han jobber i min bygning. Er cirka... -Og hvor er bygningen din?
Nummer 2.
-Hvis han har stjålet noe... -Nei, nei. Jeg trenger bare navnet.
-Jeg må ha en klage først. -Dette er professor Lambeau.
Og dette er professor Hayes.
-Dette er viktig. Vær så snill. -Han kom ikke i dag.
-Du kan ringe tilsynsvergen hans. -Tilsynsverge?
Takk.
Drittsekk.
Det er juridisk presedens helt tilbake til 1 789-
-der en tiltalt kan ta i bruk selvforsvar-
-hvis han handler mot tyranni og for frihet.
-Henry Ward Beecher sa i 1 887... -Vi er i det 20. århundrede!
-Har gjør narr av domstolen! -Jeg har rett til å tale min egen sak!
-lfølge landets forfatning... -Jeg kjenner forfatningen, takk.
Frihet er en manns rett til å puste, og man kan ikke puste i lenker.
-Uten frihet en mennesket en synkope. -En hva?!
-lbidem. -Nå er det min tur.
Jeg har sett på rullebladet ditt og skjønner ingenting.
Juni '93, overfall. September '93, overfall.
Biltyveri, februar '94.
Du fikk saken awist ved å sitere en bok om fri eiendomsrett fra 1 798.
Januar '95: Opptrådt som politi, begått vold og tyveri.
Du har bodd i flere fosterhjem. Ble fjernet pga. mishandling.
Men det spiller ingen rolle. Du slo en betjent og skal straffes.
-Kausjonen fastsettes til 50.000. -Takk.
-Hallo? -Skylar? Det er Will.
-Hvem? -Den morsomme og kjekke karen i baren.
Hadde jeg møtt en sånn mann ville jeg husket det.
Greit. Den stygge, irriterende og påtrengende taperen.
Å, Will! Nå husker jeg deg. Jeg hadde gitt opp å høre fra deg.
Et øyeblikk...
-Vil du ha et knull? -Deg husker jeg fra ungdomsfengselet.
Unnskyld...
-Skal vi møtes og drikke litt kaffe? -Det høres fint ut. Hvor er du?
Dette er et skudd i mørket, men du skulle vel ikke lese jus?
-Sett deg. -Takk. Hyggelig å snakke med deg.
Hva faen vil du?
Gerald Lambeau, den læreren du ba ryke og reise.
Hva vil du?
Dommeren har innvilget å løslate deg under mitt oppsyn.
Det er to betingelser. Den første er at du melder deg hos meg hver uke.
-Hvorfor? -For å bevise at du gjør en innsats...
...for å komme inn i avansert kombinatorikk.
-Avansert matematikk. -Det høres spennende ut.
Den andre betingelsen er at du går til en psykolog.
Og det er mitt ansvar å avlegge rapport.
Oppfyller du ikke disse to betingelsene, må du sone straffen din.
Det er greit med matematikken, men jeg går ikke til psykolog.
Er ikke det bedre enn å sitte i fengsel?
Jeg har lest boka di,-
-og Mike har de samme problemene som børsmekleren Chad.
-Akkurat. Bra gjort, Will. -Takk.
lkke for å dømme noen eller sette dem i bås,-
-men de ødelegger ditt potensiale. Det må være slutt med fest og bråk.
De har rett. Jeg vet ikke.
-Du slipper ikke så lett. Kom igjen. -Jeg gjør visse ting...
-Hva slags ting? -Jeg gjemmer meg for folk.
-Gjemmer du deg? -Nei, jeg går visse steder.
-En bestemt type klubber. -Hva slags klubber?
-''Fantasy'' er et bra sted. -Utmerket. Fortsett.
Man kommer inn, blir oppslukt av musikken. Det er ''house''.
Man danser, og...
-Er det vanskelig å skjule du er homo? -Hva mener du?
-Du holdt på å hoppe på meg. -Hoppe på deg?! Du tar feil.
-For meg kan du godt knulle rumper. -Knulle...?! Hva snakker du om?
En vanskelig teori kan være som en symfoni. Veldig erotisk.
Henry!
Jeg kan ikke jobbe gratis mer. Det er ikke verdt det.
Jeg har ikke mer tid nå. lkke til gærningen der inne heller.
Du ligger i din seng, Will. Hvor gammel er du?
-Sju år. -Hva ser du?
-Det er noe på rommet mitt. -Hva?
-En figur. Den svever over meg. -Du er trygg her, Will.
Den tar på meg.
-Hvor da? -Der nede.
-Jeg er nervøs. -lkke vær nervøs.
Vi danser, og det er så vakkert.
Vi kan elske veldig mye før solen går ned.
-Unnskyld meg. -Jeg har andre ting å gjøre.
En dans! Du hypnotiserer meg.
-Det er ikke min skyld at han gikk. -Jag ba deg samarbeide.
-Se på meg. Jeg trenger ikke terapi. -Kom deg ut!
-Jeg har ringt til Mel Weintraub. -Hvorfor det?
Hva vil du gjøre?
Jeg kjenner en. Min gamle romkamerat på college.
Tillit er viktig både i et forhold og i en klinisk situasjon.
Hvorfor er tillit det viktigste i behandlingen av en klient?
Stopp oralfikseringen, Maureen.
-Vinnie? -Fordi... tillit er selve livet.
Så dypsindig. Takk.
...og terapien er meningsløs. Hvis tilliten ikke er til stede-
-får man dem aldri til å ligge med deg.
Knull dem mens de er sårbare. Det er mitt motto.
Bra, der våknet vi igjen. Velkommen tilbake.
-Hei, Sean. -Hei, Gerry.
Mine damer og herrer. Hils på den store professor, Gerald Lambeau.
Vant Fieldsprisen i kombinatortikk. Kjenner dere den prisen?
Det er matematikkens Nobelpris, men den deles bare ut hvert fjerde år.
Det er en virkelig stor ære. Vi slutter nå og møtes på mandag.
Vi skal snakke om Freud og hans enorme kokainmisbruk.
Hvordan går det? Fint å se deg.
-Jeg har noe interessant til deg. -La meg høre.
-Hvorfor kom du ikke til jubileet? -Jeg har hatt det travelt.
-Vi savnet deg. Når så jeg deg sist? -Før Nancy døde.
Ja, det var leit. Det var den konferansen i Paris...
Jeg fikk kortet ditt.
-Fikk du straffenedsettelse eller hva? -Prøveløslatelse og veiledning.
Du er glatt som en ål. - Gi opp, Morgan!
Slipp ham, Bill. Vi kommer for sent!
-Jeg er opptatt. Har ikke tid. -Gutten er noe helt spesielt.
Hvordan spesiell?
-Har du hørt om Ramanujan? -Nei.
Han levde for over 1 00 år siden. lnder. Merke, ikke fjær.
Han bodde i en liten hytte i lndia. Hadde ingen offisiell utdannelse,-
-og ingen adgang til vitenskapelige verker.
Men han kom over en matematikkbok, og ut fra den skapte han teorier-
-som matematikere kjempet lenge med. -Ja! Kjedebrøker.
Han sendte det til Hardy på Cambridge.
Hardy fikk ham til England, der de arbeidet sammen i årevis,-
-og skapte en av tidenes mest spennende matematikkteorier.
Ramanujan var et enestående geni. Og det er denne gutten også.
Men han er motvillig, og jeg må ha hjelp til å nå inn til ham.
-Min hjelp? Hvorfor? -Dere har samme bakgrunn.
Bakgrunn? Er han fra østkanten? Et geni fra østkanten...
-Hvor mange har du prøvd før meg? -Fem.
La meg gjette. Barry og Henry. Men ikke Rick, vel?
Snakk med ham. Bare en gang i uka.
Det er som å spille poker. lkke la ham gjennomskue deg.
-Ville lest boka di hvis han fant den. -Den blir vanskelig å finne.
Kom inn, Will. Sean Maguire - Will Hunting.
-Ja, vi setter i gang. -Jeg er klar. La kuren begynne.
Vær vennlig å gå utenfor. Du også, Gerry.
Naturligvis.
Hvordan har du det? Hvor fra østkanten kommer du?
Det er hyggelig her.
Kjøper du bøkene enkeltvis, eller får du dem som psykologipakke?
Liker du bøker?
-Har du lest noen av mine? Disse her? -Sikkert ikke.
-Hva med dem der oppe? -Jeg har lest dem.
-Bra. Hva synes du om dem? -Det er dine bøker, les dem selv.
-Jeg har lest dem. -Det må ha tatt lang tid.
''De Forente Staters Historie''. Bind 1 .
Herregud...
Skal du lese en skikkelig historiebok må det være Howard Zinns.
Er den bedre enn Chumskys?
Det er rart. Dere bruker formuer på bøker, og så kjøper dere feil bøker.
-Hvilke bøker er riktige, Will? -De som får håret til å reise seg.
Jeg mister håret. Stikk den røyken opp i ræva. Det er sunnere.
-Men da er den i veien for yogaen. -Jaså, du trener.
-Løfter du jern? -Ja. Vekter.
-Vekter? -Ja, ja. Sånn.
-Hva tar du i benkpress? -285. Hva med deg?
-Har du malt det? -Ja. Maler du? Lager du skulpturer?
Liker du kunst? Musikk?
-Det er noe dritt. -Si hva du egentlig mener.
Blandingen av lineært og impresjonisme gjør komposisjonen ganske rotete.
Det er en kopi av Winslow Homer, bortsett fra den hvite mannen i båten.
-Den er dårlig. -Men det er verre med fargevalget.
Det verste er at det er masseproduksjon.
-Fargevalget er fascinerende. -Jaså?
Jeg tror det er like før du skjærer av et øre.
Skal jeg flytte til Sør-Frankrike og kalle meg Vincent?
Kan du uttrykket ''l storm er alle havner gode''?
-Det er kanskje deg. -Hvordan da?
Du er ute i et fryktelig uvær. Himmel og hav står i ett, helt vilt.
Du holder på å dø av skrekk. Hvordan slipper du vekk? Du blir psykolog.
Bingo. Stemmer bra. Og nå må jeg passe jobben min. Kom.
-Kanskje du valgte feil kone. -Pass munnen din!
Nå passer du deg! Skjønner du?
Det er det. Du giftet deg med feil dame.
Hva skjedde?
Forlot hun deg? Knullet hun en annen fyr?
Snakker du nedsettende om min kone igjen så jeg dreper deg.
Oppfattet?
Tida er ute.
Bare sitt, mine herrer.
Alt i orden?
Jeg skjønner hvis du vil gi deg.
Torsdag klokka 1 6. Sørg for at han kommer.
Ja. Takk.
-De brillene kler deg godt. -Tusen takk. Jeg ønsker meg blå øyne.
Jeg gikk på en fin skole i England.
En progressiv og moderne privatskole.
Så medisinstudiet på Harvard. Til sist er hjernen min-
- verdt 250.000 dollar. Det hørtes jævlig ut, ikke sant?
En Mai-Tai til, takk!
-Dine foreldre betaler vel med glede. -Nei. Jeg har arvet pengene.
-Får Harvard alle pengene? -Nei, jeg skal til Stanford i juni.
-Og da dropper du denne skipsgutten? -Men først bruker jeg deg i anatomi.
Greit nok. Vil du se tryllekunstene mine?
-Kom igjen, Rudolf. -Tryllestaven!
Slå meg.
Nå tryller jeg bort karamellene. Klar?
En, to, tre!
De er borte. Det virker bedre med en kanin.
-Jeg går egentlig ikke så mye ut. -Så synd! For meg.
-Jeg vet du har tenkt på det. -Det har jeg ikke.
-Jo. Du håper på et godnattkyss. -Jeg håper på et godnattknull.
-Men jeg kan nøye meg med et kyss. -Så edelt av deg.
Nei, jeg håpet bare på et kyss.
-Da kan vi få det unnagjort nå. -Nå?
Jeg fikk visst litt av agurken din.
-Å, er det deg igjen? -Bli med meg.
Hva er dette? Et følsomt øyeblikk menn imellom?
Så hyggelig. Er svanene en slags fetisj for deg?
Jeg har tenkt på det du sa om maleriet mitt forleden.
Det holdt meg våken halve natta. Men så kom jeg på noe,-
-og jeg falt i en dyp søvn. Vet du hva som falt meg inn?
At du bare er en guttunge. Du aner ikke hva du snakker om.
-Du har aldri vært utenfor Boston. -Nei.
Du kan sikkert sitere alle kunstbøker som noen gang er skrevet.
Du vet mye om Michelangelo. Hans livsverk og politiske higen,-
-hans forhold til paven og seksuelle legning, alt.
Men du vet ikke hvordan det lukter i Det Sixtinske Kapell.
Du har aldri stått der og sett opp på det vakre taket.
Spør jeg deg om kvinner, ramser du sannsynligvis opp favorittene dine.
Du har kanskje til og med ligget med et par stykker.
Men du vet ikke hvordan det er å våkne hos en kvinne og være lykkelig.
Du er en tøff gutt.
Spør jeg deg om krig, vil du sitere Shakespeare:''l bresjen igjen, venner.''
Du har aldri sett en krig eller holdt din beste venn i armene-
-og sett ham utånde mens blikket hans ber om hjelp.
Spør jeg deg om kjærlighet, vil du sitere en sonett.
Men du har aldri sett en kvinne som gjør deg helt sårbar.
Eller følt at hun var din spesielle engel-
-som kunne redde deg fra Helvete. Du har ikke vært hennes engel-
-og elsket henne for evig og fulgt henne gjennom alt. Kreft også.
Du har ikke sittet rett opp og ned på et sykehus, uavbrutt i to måneder,-
-fordi legene kunne se at besøkstidene ikke passet deg.
Du vet bare hva det er å miste hvis du elsker noen høyere enn seg selv.
Og så høyt har du neppe turt å elske noen.
Jeg ser deg ikke som en intelligent og selvsikker mann.
Jeg ser deg som en overlegen og dødsredd gutt.
Men du er et geni, Will. Utvilsomt. Det er ingen som forstår din dybde.
Men du tror du vet alt om meg. Du så maleriet og dissekerte livet mitt.
Du er foreldreløs, ikke sant?
Vet jeg kanskje hvor tøft livet ditt liv har vært,-
-og hvem du er fordi jeg har lest ''Oliver Twist''?
Er det essensen av deg?
Men jeg gir faen. Du kan ikke si noe jeg ikke kan lese meg til.
Med mindre du vil snakke om deg selv. Om hvem du er.
Da er jeg fascinert. Da er jeg med.
Men det vil du vel ikke?
Du er livredd for hva du kan komme til å si.
Neste trekk er ditt, kamerat.
Hallo? Hallo?
Hallo?
Er det Dem igjen, professor Valanti?
Dust!
-Hvem ringte du til? -lngen. Jeg hadde glemt nummeret.
-Tok du ikke med nummeret? -Jo, til din mors sexlinje.
La mor være. Jeg har akkurat sluppet din.
-Det var morsomt, Morgan. -Der fikk du!
lkke røyk.
-Sa han ikke noe på en hel time? -Han satt bare og glante på klokka.
-Hvorfor gjorde han det? -For å vise at han bestemmer selv.
-Stirrer dere hverandre i senk? -Ja. Og jeg kan ikke gi meg først.
Vi kan teorien, men gutten har funnet et enkelt, geometrisk bilde.
En trestruktur virker ikke. Men jeg kan finne summen.
-Det handler om grupperinger. -Hvis vi gjør det sånn...
Jeg har skrevet det ned. Det er enklere sånn.
Folk har flaks av og til. Du er en begavet mann.
En gang var jeg ute og fløy.
Kapteinen lirte av seg leksa si, og så glemte han å skru av mikrofonen.
Han sa til copiloten: ''Det skulle smakt med oralsex og litt kaffe.''
Flyvertinnen hører det og løper ut, og jeg roper: ''Husk kaffen, kjære!''
-Har du vært ute og fløyet? -Nei, men vitsen er best i jeg-form.
-Men jeg har hatt sex. -Bra for deg.
-Jeg var ute med ei dame forrige uke. -Hvordan gikk det? Skal dere ut igjen?
-Aner ikke. Jeg har ikke ringt. -Amatør.
Ta det rolig, jeg vet hva jeg gjør.
Hun er pen, smart og morsom. Og veldig annerledes.
-Ring til henne, Romeo. -For å finne ut at hun er kjedelig?
Hun er perfekt som det er. Jeg vil ikke ødelegge det.
Eller så vil du ikke ødelegge at du er perfekt som det er.
På den måten kan du gå gjennom livet uten å kjenne noen.
Kona mi prompet når hun var nervøs. Hun hadde mange små egenheter.
Hun prompet i søvne også.
En natt prompet hun så høyt at hunden våknet.
Hun våknet og sa: ''Var det deg?'' Jeg klarte ikke å si nei.
Vekket hun seg selv?!
Hun har vært død i to år, og jeg husker sånne ting. Små ting.
Det er slike ting jeg savner mest. Små egenheter som bare jeg visste om.
Det gjorde henne til kona mi. Hun kjente også mine små egenheter.
Folk kaller det svakheter, men det er det beste av alt.
Og vi velger selv hvem som skal få komme inn i vår verden.
Du er ikke perfekt, og det er ikke din venninne heller.
Men spørsmålet er om dere passer perfekt sammen.
Det er det nærhet handler om.
Du er nødt til å prøve for å finne svaret. Jeg vet det ikke.
Selv om jeg visste det, ville jeg ikke sagt det til en pissemaur som deg.
Hvorfor ikke? Du har jo sagt så mye annet.
-Du snakker jo som en foss. -Jeg underviser... kan det ikke selv.
-Har du tenkt på å gifte deg igjen? -Min kone er død.
-Jeg sa ''igjen''. -Hun er død.
Flott, Sean. På den måten kan du leve resten av livet uten å kjenne noen.
Tida er ute.
lkke lukk!
-Hei! Hvor har du vært? -Jeg har hatt det travelt, og...
Det har jeg også. Jeg trodde du ville ringe.
-Det var hyggelig. -Det synes jeg også, men...
-Jeg rota det til. -Nei. Det er greit.
-Har du lyst til å prøve igjen? -Jeg kan ikke.
lkke ''aldri noen gang''. Jeg kan bare ikke nå.
Jeg skal lage et protonspekter. Veldig interessant, ikke sant?
-En annen dag, kanskje. -l morgen?
Greit.
Ha det.
-Hva vil du? -Jeg kunne ikke vente.
-Hvor har du fått det fra? -Jeg lå med en jente i klassen din.
Forhåpentligvis en av de med fotformsko og dårlig ånde.
-La oss dra til byen. -Nei, jeg må lese.
-Skal du operere i morgen? -Nei...
Hunden min vinner!
Løp, Misty!
-Du vant! -Jeg vant!
-Vokste du opp her? -lkke langt unna.
-Jeg fordøyer seieren. -Du ser lykkelig ut.
-Hvordan var det? -Helt normalt.
-Har du mange søsken? -Søsken?
Jeg er irsk katolikk, så hva tror du?
-Hvor mange? -Du tror meg ikke uansett.
Hvorfor ikke? Har du fem? Sju? Svar meg.
Jeg har tolv eldre brødre. Helt sant. Jeg er nummer tretten.
-Vet du hva de heter? -Selvfølgelig. De er brødrene mine.
Hva heter de?
Mark, Ricky, Danny, Terry, Mike, Davy, Timmy, Tommy, Joe, Rob, Johnny, Brian.
Si det igjen.
Mark, Ricky, Danny, Terry, Mike, Davy, Timmy, Tommy, Joe, Rob, Johnny, Brian.
Og Willie.
-Ser du dem ofte? -Ja, ja. Jeg bor sammen med tre.
-Jeg vil gjerne møte dem. -Det skal vi ordne.
-Jeg leste boka di i går kveld. -Så det var deg.
-Hjelper du veteraner ennå? -Nei. Jeg sluttet da kona ble syk.
Tenker du på hvordan det hadde vært hvis du aldri hadde møtt henne?
-Mener du at det hadde vært bedre? -Nei, nei...
Det er et viktig spørsmål.
Motgangen viser deg gode ting du ikke kunne se før.
-Er du ikke lei for at du møtte henne? -Fordi det gjør vondt nå?
Nei, Will. Jeg angrer ikke en eneste dag sammen med henne.
-Når visste du at hun var den rette? -21 . oktober 1 975.
Husker du datoen?!
Det var sjette runde i World Series. ''Red Sox''' største kamp noensinne.
Vi sov på fortauet hele natta for å få billetter.
Vi satt i baren og ventet på at kampen skulle begynne-
-da hun kom inn. Men kampen var også fantastisk.
Det sto 6-6. Og så kom Carlton Fisk inn.
Han gikk fram til plata, du vet hvordan han står...
...og han slo til den! Høy ball på venstre langside!
35.000 mennesker jublet!
Fisk var helt vill. ''Over, over!'' Ballen traff stolpen-
-han gikk amok og publikum strømmet inn på banen.
Og han løp som en idiot!
-Kult! Løp du også inn på banen? -Nei. Jeg var ikke der.
Jeg satt i baren med min framtidige kone.
Gikk du glipp av hans homerun på grunn av en fremmed dame?
Ja, men hun var så flott. Hun lyste opp hele rommet.
Om hun så hadde vært Skjønne Helena.
-Lot vennene dine deg gjøre det? -De var nødt til det.
-Hva sa du til dem? -''Beklager. Jeg skal møte ei jente''
-''Møte ei jente''. Gikk de på den? -De så at det var alvor.
-Spøker du? -Nei...
Jeg forteller ikke om ei dame jeg så og angrer på at jeg ikke kontaktet.
Jeg angrer ikke de 1 8 åra med Nancy, eller de seks åra da hun var syk.
lkke en gang de siste åra da hun ble virkelig syk.
Og i hvert fall ikke at jeg ikke så den kampen.
-Det hadde vært fint å sett den. -Jeg ante jo ikke at de ville vinne.
Jeg er god på banen fordi jeg er så høy.
Jeg kan dunke.
Vil jeg noen gang spille i NBA? ''Helt sikkert.''
-Hvorfor er vi alltid her? -Det er bedre enn hjemme hos meg.
Jeg har aldri sett hjemmet ditt.
Når skal jeg få møte vennene og brødrene dine?
-De kommer ikke hit så ofte. -Jeg kan bli med til Syd-Boston.
-Er det meg du skjuler eller omvendt? -Vi drar dit.
-Når? -En gang i neste uke.
Og hvis jeg nekter å ligge med deg igjen før jeg har møtt dem?
Klokka er halv fem... De har nok stått opp.
Menn eier ikke skam. Dere gjør alt for pikken.
-Får jeg litt på forskudd? -Nei, det er stengt.
-''Dårlige utsikter''. -Nei, Chuck. Bare sov videre.
-Den sa også at du skal spille i NBA. -Nemlig, så kjøp et sesongkort.
Det går nok bra. Jeg er høy og liker å gå i shorts.
-Du er ikke så høy. -Jo. Jeg kan skåre 3 poeng.
Jeg liker homeruns bedre.
Dvergen tar apekatten i ræva, og Morgan kommer farende...
-Tenk at Skylar får se oss drita. -Ja, det skjer jo så sjelden.
Onkel Marty drikker. Går på fylla i seks-åtte måneder.
Har jeg fortalt hva som skjedde en gang han var på vei hjem?
Nå skal dere høre. Jeg synes dere bør vite det.
Han er alltid full av historier. Vi kan alle sammen, men fortell.
Tusen takk. Da er visst ordet mitt.
Onkel Marty var på vei hjem. Dritings, kanon full.
Han blir stoppet av politiet og får kjempetrøbbel.
Purken vinker ham ut av bilen. Han går ut og kaster opp på ham.
Da han skal sette på håndjern høres et kjempebrak.
-Purken snur seg... -Ble han skutt?
Du har hørt historien.
Det var en mann som hadde kjørt inn i et tre.
-Hvordan kunne han høre det? -Hold kjeft!
-Du har jo hørt historien.
Purken ber onkel vente mens han løper til ulykkesstedet.
Etter en stund blir onkel lei av å ligge og kave i sitt eget spy,-
-så han reiser seg og kjører hjem. Neste morgen banker det på døra.
Han går ned og hyler ''Hva?''. Det er purken. Han sier:
''Jeg stoppet deg i natt, og du stakk av.''
Onkel: ''Jeg har aldri sett deg før. Jeg har vært hjemme hele natta.''
Purken: ''Vis meg garasjen din.'' Onkel: ''Hva?''
De går ut i garasjen, og der står politibilen.
Han hadde vært så dritings at han hadde tatt feil bil,-
-og purken var så flau at han ikke gjorde noe med det.
Han hadde bare lett etter onkel hele natta.
-Hva er poenget, Chuck? -At han slapp unna.
Et spørsmål...
Jeg prøver bare å kaste lys over en totalt meningsløs historie!
Prøv å høre etter i stedet.
Jeg har også en liten historie.
Et gammelt ektepar ligger i senga. Mary og Paddy.
De våkner på gullbryllupsdagen sin og Mary ser beundrende på Paddy:
''Du er en flott kar, Paddy. Jeg elsker deg. Du skal få en gave.''
''Bare si hva du ønsker deg.''
Paddy sier: ''Det er virkelig snilt av deg, Mary.''
''Jeg har savnet en ting i 50 år. Å bli sugd.''
Mary går med på det, tar ut gebisset og suger ham.
Etterpå sier Paddy: ''Det var deilig. Virkelig deilig. Jeg elsker deg.''
''Kan jeg gjøre noe til gjengjeld?'' Mary ser på ham og sier:
''Kyss meg!''
-Vi ses. -Ta det rolig, Bill.
Takk, Skylar. Du har gitt meg et nytt syn på Harvard-folk.
-Alle er ikke som meg. -Men det var hyggelig likevel.
Ta det rolig nå.
Hva gjør du? Vi skal jo kjøre med deg.
-Kom igjen! -Bare gå. Will tar bilen!
-Det er snilt av deg, Chuck. -Dere må kjøre meg hjem først.
-Det er virkelig en omvei. -Bare fordi du har din ettroms...
-Du lovet at vi skulle hjem til deg. -lkke i kveld.
Ser du det rottereiret slår du opp med ham.
-Jeg vil møte brødrene dine. -En annen gang.
Nøklene.
Flyvertinnen hører det og løper ut. Jeg roper: ''Husk kaffen!''
-Det gjorde du ikke! -Det er en vits, mann!
-Hei! Var det vanskelig å finne? -Jeg tok en taxi.
-Dette er Gerry. Vi studerte sammen. -Hei.
-En øl? -En Perrier.
Det er fransk for farris. Og et par smørbrød. På min regning.
-Betaler du den noen gang? -Jeg har et vinnerlodd. 1 2 millioner.
-Det er for lite. -lkke til kjønnsoperasjonen din.
-Nøtter? -Nei, takk.
-Du ville snakke om Will. -Ja, det går visst bra.
-Har dere snakket om framtida? -Nei, vi dveler stadig ved fortida.
-Det velter inn med jobbtilbud. -Hva slags?
Tenketanker og andre steder hvor en begavelse som Wills kan boltre seg.
Det høres bra ut, men jeg tror ikke at han er klar.
-Du forstår det ikke, Sean. -Hva da?
-Takk. -Til å tørke henda på.
Kan du hjelpe oss med å avgjøre et veddemål?
-Har du hørt om Jonas Salk? -Han kurerte polioen.
Og Albert Einstein?
-Har du hørt om Gerald Lambeau? -Nei.
Takk. Da vant jeg veddemålet.
Det handler ikke om meg, Sean. Jeg er ingenting i forhold til ham.
Har du hørt om Gerald Lambeau?
l 1 905 var mange professorer kjent for sine studier av universet,-
-men det var en 26-årig sveitsisk hobbyfysiker som forandret verden.
Tenk om Einstein hadde hadde blitt dritings med vennene hver kveld.
Det hadde vært et stort tap. Tim hadde aldri hørt om ham.
Du overdramatiserer.
Gutten har evner. Vi kan dytte ham i riktig retning.
På 60-tallet ble en ung matematiker ferdig på Michigans universitet.
Spesialist i proporsjonsmatematikk. Han underviste på Berkely,-
-reiste til Montana og blåste dem alle av banen.
-Hvem var han? -Ted Kazinsky.
Aldri hørt om han.
-Hvem er Ted Kazinsky? -UNA-bomberen.
Det er nettopp det. Vi må veilede Will, så han kan yte sitt beste.
Et er å veilede, noe annet er å manipulere.
Jeg har ingen intensjoner om å ødelegge livet hans!
Jeg strartet som 1 8-åring, men det tok meg tjue år å vinne en Fieldspris.
Han har kanskje ikke dine ambisjoner. Livet er mer enn en Fieldspris.
Dette er viktig og er hevet over personlig konkurranse.
-Gi ham tid til at finne seg selv. -Ja, det virket jo så fint for deg.
Det gjorde det sannelig, din arrogante dritt.
Unnskyld at jeg kom.
-Jeg ville bare holde deg orientert. -Snilt av deg.
Gutten snakker med Robert McNeal akkurat nå.
Jeg vet ikke hva du mener, Will. Vi har jo tilbudt deg en stilling.
Dere får ikke noen til at jobbe uten forskudd. Bare prøv.
-Dere finner ingen bedre enn meg. -Årslønna er 84.000 dollar...
Forskudd! Forskudd.
-Forventer du kontanter her og nå? -Nei, jeg sa ikke det.
Men dere ville sikkert stå en hel del sterkere-
-hvis jeg hadde 200 dollar i baklomma.
Jeg har visst ikke... Larry?
-Jeg har 73 dollar. -Tar du en sjekk?
Dere er suspekte!
Jeg kjenner ikke ryktet deres,-
-men dere kan regne med at jeg vil undersøke saken nærmere.
Angående det vi snakket om tidligere, kan dere henvende dere til min advokat.
Farvel, mine herrer. Og hold dampen oppe.
-Hvordan går det? -Fint.
-Kan jeg hjelpe til? -Nei.
-La meg ta en titt... -Nei!
Det er viktig at jeg lærer meg det. Veldig viktig.
-Vi kan jo bli her hele dagen. -Ja, det gjør vi.
Greit, nysgjerrigper. Når jeg likevel ikke kan få fred-
-så vil jeg spørre deg om noe.
Har du klisterhjerne?
Aner ikke. Jeg bare husker ting. Åssen husker du telefonnummeret ditt?
-Har du lest biokjemi? -Litt. For moroskyld.
Det er så gøy å lese biokjemi. Er du gal?!
Du er skrullete. Folk som deg trenger ikke å lese biokjemi.
-Folk som meg? -Folk som bare spiller ball og drikker.
Selv de glupeste her på Harvard må lese mye. Dette er vanskelig!
Men du har så lett for det. Jeg forstår ikke hvordan du...
-Kan du spille piano? Kan du? -Ja, litt.
-Ser du Mozart når du spiller? -Jeg ser trepinner.
Da Beethoven så pianoet, så han sammenhengen og kunne spille.
-Kan du spille piano? -Nei. Det er bare en kasse for meg.
Men Beethoven og Mozart så et piano og kunne spille.
Jeg kan hverken male eller spille piano.
-Men du kan løse mine oppgaver? -Jeg har alltid kunnet sånne ting.
Jeg kan ikke forklare det på noen annen måte.
Kom hit. Jeg skal hviske noe til deg...
-Det er urettferdig. -Hva da?
Jeg har vært her i fire år, og har først funnet deg nå.
Men du fant meg.
-Er du våken? -Nei.
Det er du!
-Bli med meg til California. -Hva?
Jeg vil at du skal bli med til California.
-Er du sikker? -Ja.
-Hvordan vet du det? -Aner ikke. Jeg bare vet det.
-Ja, men hvordan? -Jeg føler det.
Det er en alvorlig ting å si. Hvis vi så drar til California-
-oppdager du kanskje noe ved meg, som du ikke liker.
Det er en alvorlig ting.
Da er jeg i California med en som ikke vil være med meg. Du vil ta igjen.
Ta igjen? Tull. Du skal bare bli med til California.
Det kan jeg ikke.
-Hvorfor ikke? -Jeg har jobben min, og jeg bor her.
-Hvis du ikke elsker meg... -Det har jeg ikke sagt.
-Så bli med. Hva er du redd for? -Hva jeg er redd for?
Hva er du ikke redd for?
Du lever i din trygge lille verden og er dritredd for å gjøre...
Du vet ingenting om min verden!
Du reiser til Stanford, gifter deg med en rik fyr foreldrene dine vil godta,-
-og forteller dine fine venninner om at du også var i slummen en gang.
Hvorfor sier du det? Hvorfor er du så besatt av penger?
Min far døde da jeg var 1 3 og jeg arvet pengene.
Jeg ønsker hver eneste dag at jeg kunne gi det tilbake-
-sånn at han kom tilbake bare en dag. Men det kan jeg ikke, og sånn er det.
Så hold opp. Det er du som er redd.
-Hva er jeg redd for? -For at jeg ikke elsker deg!
Jeg er også redd! Men jeg er i det minste ærlig.
-Er ikke jeg det? -Hva med de tolv brødrene dine?
Du får ikke gå.
Vil du høre at jeg ikke har tolv brødre og er foreldreløs?
-Jeg visste ikke det. -De brente meg med sigaretter.
Jeg fikk arret da svinet stakk meg. Det vil du ikke høre, Skylar!
-Jo, for jeg vil hjelpe deg! -Står det ''Redd meg'' på ryggen min?
-Nei, men jeg vil være hos deg... -Hold opp med pisspreiket!
Jeg elsker deg.
Si at du ikke elsker meg. Hvis du sier det-
-skal jeg la deg være, og forsvinne ut av livet ditt.
Jeg elsker deg ikke.
De fleste oppdager aldri sin egen begavelse.
Lærerne har ikke tro på dem, og de tror at de er dumme.
Jeg håper du verdsetter det han gjør. Han liker å jobbe med deg.
lkke mot deg.
Hei, Will.
-Henter du litt kaffe, Tom? -Klart det.
La meg se...
Bra. Dette er korrekt.
-Du har brukt McLoren. -Kall det hva du vil.
Dette kan ikke stemme. Det ville vært veldig pinlig.
-Har du vurdert... -Det er riktig.
Kan vi ikke møtes hos Sean? Jeg må ta fri for å komme hit.
-Greit. Har du tenkt på... -Det er riktig.
Ta det med hjem.
Hvordan gikk det hos McNeil?
Jeg kunne ikke gå selv, så jeg sendte sjefsforhandleren min.
Gjør som du vil i fritida. Men dette stiller meg i et dårlig lys.
-lkke avtal flere møter. -Greit, da avlyser jeg dem.
Jeg gir deg en jobb selv. Jeg ville bare gi deg muligheten.
Hvem sier jeg vil sitte og forklare folk alt mulig resten av livet?
Du kunne godt være litt takknemlig.
Vet du hvor lett dette er for meg? Det er til å le av.
Jeg skulle ønske du skjønte det. Så slapp jeg å se deg fomle sånn!
Ja, og så hadde du mer tid til å drikke deg full.
Dette er bortkasta tid.
Du har rett, Will.
Jeg får ikke til dette beviset. Men det gjør du.
Veldig få mennesker kan se forskjellen på oss to. Jeg kan.
-Beklager. -Det gjør jeg også.
Jeg skulle ønske jeg aldri hadde møtt deg.
Da kunne jeg sove om natta og ikke vite at det fantes en som deg.
Da trengte jeg ikke se deg kaste vekk alt sammen.
Vær stille, Bill. Hører dere?
Morgan! Jeg banker deg opp hvis du sitter og ser på porno igjen!
Står til?
-Hva med å holde svineriet hjemme? -Vi har ikke video.
-lkke min hanske?! -Jeg har ikke brukt den.
-Den er fra lilleputt-tiden min. -Hva skulle jeg gjøre?
-Puler du en baseballhanske? -Jeg tørket bare opp med den.
-Hold deg unna mors rom! -Har dere andre videoer?
Hvorfor vil du at jeg skal jobbe for National Security Agency?
Du kommer i forkant og ser en teknologi du ikke finner andre steder.
-Teorier, kaosmatte, algoritmer... -Dechiffrering av koder?
Det er en side av jobben vår.
Det er jo deres jobb. Dere er sju ganger større enn ClA.
Det snakker vi ikke om, Will. Men du har rett.
Spørsmålet er ikke hvorfor du skal jobbe for NSA, men hvorfor ikke.
Hvorfor jeg ikke skal jobbe for NSA? Den var vanskelig, men jeg prøver.
Si at jeg jobber for NSA og får inn en kode som jeg skal bryte.
Jeg klarer det og er glad fordi jeg klarte jobben bra.
Men koden avslører kanskje en opprørshær-
-i Nord-Afrika eller Midtøsten. Man bomber landsbyen deres-
-og dreper 1 500 mennesker, som aldri har gjort meg noe.
Politikerne sender inn Hæren.
Det går jo ikke utover deres sønner, de forble selv i heimvernet.
Det er gutten fra østkanten som tar støyten.
Arbeidsplassen hans er eksportert til landet han kjempet i-
-og jobben hans er overtatt av en fyr som jobber for 1 5 cent om dagen.
Han oppdager at krigen skulle skaffe oss olje til riktig pris-
-og hjelpe oljeselskapene til å presse opp de lokale prisene.
Men han skal betale det samme.
Det tar sin tid å få oljen hjem. De leide en alkoholisert skipper-
-som elsker martini og seiler slalåm mellom isbergene.
Det går galt, oljen renner ut og dreper alt liv i Nordatlanteren.
Han er arbeidsløs og er nødt til å gå ut å søke jobb,-
-og det er noe dritt når man har hemorroider.
Og han sulter. Kan ikke få annet enn sjømat fra Nordatlanteren.
Så derfor vil jeg vente og se etter noe bedre.
Jeg kan like godt skyte fyren, gi jobben hans til fienden,-
-presse bensinprisene opp, bombe en landsby, drepe en babysel-
-røyke en rev og gå inn i heimevernet. Eller stille som president.
-Føler du deg alene, Will? -Hva?
Har du en tvillingsjel? En som utfordrer deg.
-Jeg har Chuckie. -Han er familie. Ville dø for deg.
Har du noen som baner veien for deg og berører sjelen din?
-Ja. Mange. -Nevn dem.
Shakespeare, Nietzsche, Frost, O'Connor, Kant, Pope, Locke...
De er døde. Du kan ikke føre en samtale med dem.
lkke uten litt luktesalt.
Du får aldri et slikt forhold fordi du bare ser alt det negative.
Spiller du professor?
-Jeg vil ikke ha jobben. -Det er opp til deg.
Du har alle muligheter. Det er ingenting som binder deg.
Hva brenner du for? Folk bygger hus et helt liv-
-for å gi sine barn de mulighetene du har.
-Jeg har ikke bedt om det. -Nei, men du kan ikke komme unna.
Hva er galt i å bygge hus? Det er folks hjem.
Min far var murer. Slet for å gi meg en utdannelse.
Nettopp. Det er en hederlig jobb. Slik som det å være mekaniker.
Ja. På samme måte som det er hederlig å kjøre tog førti minutter hver dag-
-så studentene kan møte til rene gulv og tømte papirkurver hver dag.
Og det var derfor du tok jobben. Det var hederlig.
Si meg en ting... Du kunne gjort rent hvor som helst.
Hvorfor valgte du den beste av alle tekniske læreanstalter?
Hvorfor snek du deg rundt og løste verdens vanskeligste oppgaver-
-for så å lyve om det?
Det virker ikke spesielt hederlig, Will.
Hva vil du gjøre?
Jeg vil bli sauegjeter.
Jeg flytter opp til Nashua, kjøper en flokk sauer og passer dem.
Ja, gjør det.
Skal du runke, så gjør det hjemme med et vått håndkle. Gå.
-Tida er ikke ute. -Jo. Dette er bortkasta tid.
-Jeg trodde vi var venner! -Frikvarteret er over.
-Belærer du meg? Hva driver deg? -Arbeidet med deg.
-Hvor er tvillingsjelen din? -Hun er død.
-Og så pakker du bare sammen og går? -Jeg spilte en hånd.
Og du tapte! Men man kan godt gjøre en ny innsats!
Hva vil du gjøre?
Du og pisspreiket ditt. Du er så stor i kjeften.
Man stiller man et enkelt spørsmål kan du ikke svare.
Du har ikke noe svar.
Vi ses snart.
-Dra til helvete. -Det er du som er hyrden.
Hyrde... Den lille drittungen.
Jeg ville ringe før du reiser.
-Jeg leter etter en annen jobb. -Det spiller ingen rolle.
Jeg elsker deg.
Will?
Vær forsiktig.
Ha det.
Will!
Stopp nå! Vi har fri!
Gutten er ikke på kontoret ditt.
Klokken er 1 7. 1 0. En time og ti minutter forsinket.
Kommer han ikke må jeg melde fra, og så blir han satt inn igjen.
Fint.
Takk.
Det var godt.
-Hvordan går det med dama? -Hun har reist.
-Hvor da? -Hun skal studere medisin i California.
-Når reiste hun? -For en uke siden.
For noe dritt.
-Når er ferdig med de møtene? -Når jeg fyller 21 .
-Får du en jobb da? -Ja, 50 år på et kontor.
-Da får du nok bra lønn. -Jeg skal ikke være forsøkskanin.
-Det er bedre enn dette. En vei ut. -Hvorfor? Jeg vil bli boende her.
Vi skal være naboer, ha barn og gå på baseball sammen.
Du er min beste venn, så ikke misforstå meg.
Men jeg dreper deg hvis du fortsatt lever dette livet om tjue år.
-Og jeg mener det alvorlig. -Hva babler du om?
-Du har noe ingen av oss andre har. -Og hvis jeg ikke gidder å bruke det?
Du skal ikke gjøre det for din egen skyld, men for min.
Når jeg blir 50 er jeg fremdeles her, og det er greit nok.
Du holder vinnerloddet i hånda, men tør ikke løse det inn.
Jeg ville gjort alt for å få dine evner. Det ville de andre også.
Det er et hån mot oss hvis du blir. Bortkasta tid.
-Det vet du ikke. -lkke? Men en ting vet jeg...
Jeg henter deg hver eneste dag. Vi går ut, drikker litt og morer oss.
Det beste av alt er når jeg stopper bilen og går ut.
Jeg banker på og tenker at i dag er du kanskje ikke der.
Du har bare reist. Uten et ord til farvel.
Akkurat det vet jeg.
Dette er en katastrofe, Sean. Du skulle hjelpe meg med gutten.
-Jeg vet hva jeg gjør... -Dere må gjerne være venner!
Men våg ikke å undergrave arbeidet mitt.
-Gutten er følsom... -Ja, det er han! Han har problemer.
Er det bedre han er vaktmester eller i fengsel? Eller med de vennene sine?
Hvorfor tror du han gjør det?
Han takler problemene, og åpenbart deg også.
Hvorfor har han ikke tillit til noen? Fordi han ble sviktet.
-Skån meg for Freud-preiket ditt. -Og hvorfor omgås han ''dustene''?
Fordi de alltid vil stille opp for ham. Det heter lojalitet.
Så rørende.
Han går før folk kan forlate ham. Det er en forsvarsmekanisme!
Det er derfor han er alene.
Presser du ham starter det igjen, og det må ikke skje.
lkke gjør det.. Du kan ikke innbille ham at det er greit å gi opp.
-Hvis du er sint fordi jeg har lykkes. -Jeg er ikke sint.
Du forakter meg. Men jeg nekter å unnskylde framgangen min.
Du kunne fått det jeg har. Skal Will også føle seg som en fiasko?
Overlegne dritt. Det var derfor jeg ikke kom til jubileene.
For å unngå det nedlatende blikket ditt. Du kaller meg en fiasko,-
-men jeg er stolt det jeg gjør. Det var et bevisst valg, ikke en flause!
Du synes synd på meg. Spytslikkerne løper etter deg. ''Fieldsprisen''!
-Hvorfor er du så redd for fiasko? -Er det medaljen, kan du få den.
Stikk den opp i ræva di. Jeg kjente deg før du ble en matematisk gud.
-Du var kvisete og hadde hjemlengsel. -Det er ikke min skyld at du mislyktes.
Dette gjelder ikke deg, din mattepikk. Det gjelder gutten!
Han er en bra gutt og du skal ikke få han til å føle seg som en fiasko.
-Han blir ikke en fiasko. -Jo, hvis du presser ham!
-Jeg står her fordi jeg ble presset! -Han er ikke deg!
-Jeg kan komme igjen senere. -Nei, kom inn.
Jeg skulle gå nå.
Slik har vi hatt det i mange år. Det er ikke din skyld.
-Hva er det? -Journalen din. Dommeren skal se den.
De dumper meg vel ikke?
Hva står det der?
-Vil du lese? -Hvorfor?
-Har du erfaring med sånt? -Man ser en del i løpet av tjue år.
Nei, har du erfaring med det?
Personlig? Ja, det har jeg.
Det er ikke bra.
Far var alkoholiker. En ondskapsfull jævel.
Han kom full hjem,-
-og jeg provoserte ham så han lot mor og lillebror være.
Det var spennende kvelder når han hadde ringer på seg.
Han la en meisel, en stokk og et belte på bordet-
-og sa ''velg''. Jeg valgte som regel meiselen.
-Hvorfor? -Fordi det ergret ham.
-Fosterfaren din? -Ja. Står det noe i retning av...
''Will har trøbbel med å knytte seg til folk og sånn dritt''?
-Var det derfor jeg brøt med Skylar? -Har du gjort det?
-Skal vi snakke om det? -Nei.
Will. Jeg vet ikke så mye, men ser du denne?
All den dritten...
-Det er ikke din skyld. -Jeg vet det.
Se på meg, gutt. Det er ikke din skyld.
-Jeg vet det. -Det er ikke din skyld.
-Jeg vet det. -Nei. Det er ikke din skyld.
Det er ikke din skyld. Det er ikke din skyld.
-Det er ikke din skyld. -lkke kødd med meg.
-Det er ikke din skyld. -lkke kødd med meg, Sean!
Det er ikke din skyld.
Å, Gud... Jeg er så lei for det.
De kan dra til helvete, ikke sant?
-Hva gjelder det? -Will Hunting. Angående en jobb.
Sitt ned et øyeblikk.
-Hvem valgte du? -McNeil. Et av professorens valg.
Han vet det ikke enda, men den nye sjefen min virker som en bra kar.
-Er det du vil? -Ja, jeg tror det.
-Bra. Gratulerer. -Takk.
Tida er ute.
-Er vi ferdige nå? -Ja. Du er en fri mann.
-Du skal vite at... -lngen årsak, Will.
-Jeg håper vi kan holde kontakt. -Jeg også.
Jeg reiser nok en del rundt, men jeg sjekker telefonsvareren min.
Ring det nummeret så ringer jeg deg.
Jeg har tenkt å satse og prøve noen nye kort.
Følg hjertet ditt, så går det bra.
-Takk, Sean. -Selv takk, Will.
-Er dette imot reglene? -Bare hvis du tar meg på rumpa.
-Vær forsiktig. -l like måte.
Hei...
Lykke til.
To øl.
-Dro dere? -Nei, vi dro ikke.
Morgan har trøbbel. Folk står i kø for å banke ham.
-Hva sier du om meg? -Snakket jeg til deg?
-Gi meg en øl. -Jeg har bestilt!
-Hei. Gratulerer med dagen. -Du trodde vi hadde glemt det!
Hvem er først?
Bare kom igjen.
-Gaven din. -Hva?!
Du skal jo fram og tilbake til jobben, og jeg gidder ikke kjøre deg, så...
-Morgan ville gi deg et trikkekort. -Det sa jeg ikke!
-Du er 21 ... -Du kan drikke og trenger en bil.
Dette... Dette er den styggeste bilen jeg noen gang har sett.
Hvordan klarte dere dette?
Bill og jeg skaffet reservedelene, og Morgan tigget småpenger.
-Jeg gjorde alt grovarbeidet. -Nå har han mast om en jobb i to år.
-Har du endelig fått en jobb, Morgan? -Jeg hadde en. Nå er det samme leksa.
-Er det en gressklippermotor? -Vi har skrudd sammen maskina selv.
Det er en bra bil. Og en bra motor.
-Gratulerer med dagen, Will. -Gratulerer.
-Hei. -Kom inn.
-Sean, jeg... -Jeg også, Gerry.
Fint.
-De sier du har tatt fri. -Jeg vil reise litt. Skrive, kanskje.
-Hvor reiser du? -Til lndia, Kina og Baltimore.
-Vet du når du kommer tilbake? -Ja. Jeg fikk en invitasjon.
Årgang '72 har jubileum om et halvt år. Jeg spanderer en drink.
-Drinkene er gratis. -Jeg vet det. Jeg var ironisk.
-Vi kan ta en drink nå. -God ide. Jeg spanderer.
Jeg har vinnerloddet her, kamerat.
-Min billett til paradiset. -Vet du hva oddsen er for å tape?
-30 millioner mot en. -Da kan jeg da godt vinne.
Det er like sannsynlig som å bli truffet av lynet.
Hvem sier at jeg ikke gjør det? 32 millioner...
Will...!
Will?
Han er ikke der.
Hei,Sean. Hvis professoren ringer om den jobben så hils ham og si-
-at jeg skal møte ei jente. Will.
Den lille drittsekken. Han har stjal replikken min.
Tekster: CommuniCation ApS
TOCANO VlDEO